Sincronizare pentru varinta: 23,976 FPS CD = 1.36 GB (1.468.717.056 bytes)
Langolierii
- Nu are nici o legatura. - Si ce-i nou?
Spune-le ca nu fac nimic.
Trebuie facut joia viitoare, n-ai de ales. Si ai grija sa termini pana atunci.
Ne vedem sambata la Londra. Bem o bere, sa sarbatorim.
Dle Tommy! Slava Domnului ca v-am prins.
Am verificat obligatiunile cumparate. Ati pierdut 43.000.000 de dolari.
- Stiu. - Stiti?
Doar sunt directorul Departamentului de Investitii. Te sun de la Boston.
Nu se poate sa va duceti la Boston.
Aceste tranzactii au fost autorizate doar de catre dumneavoastra.
Consiliul o sa te nimiceasca.
De aceea trebuie sa ma duc.
Linisteste-te! Totul va fi perfect.
- E ceva ciudat in mintea acelui domn. - Mai tarziu Dinah.
Daca tot te-am adus la aeroport, imi spui de ce te duci la Boston?
Inceteaza, Doris. Stii bine ca n-o sa-ti spun.
Nu-ti sta in fire sa pleci fara sa-i spui prietenei tale de ce...
- Cursa 29 catre Boston... - E avionul meu. Trebuie sa plec.
Imi pare rau.
Pa. Pa.
film realizat dupa nuvela "Langolierii" de Stephen King
Instrumentele astea nu ne mai indica nimic.
Defectiunea se putea produce oriunde.
Nu-ti face griji. Acum e problema mecanicilor.
Cum sa nu fiu ingrijorat? Stii ce poate face o explozie.
Era cât pe-aci să ajungem paste făinoase.
Nu mai știu! Poate zbor de prea mult timp.
Dl capitan Eagle?
Da. Nu stiu ce sa-ti spun. N-am gasit fisura.
Nu e vorba despre asta. Putem discuta afara?
- De ce? Ce s-a intamplat? - Afara, va rog.
- Imi spuneti ce se petrece? E vorba despre sotia dv.
Sotia? Vreti sa spuneti fosta sotie. Ce-i cu ea?
A avut loc un accident. Veniti in biroul meu.
Cat de grav ranita e Annie?
A murit?
Din pacate, da.
S-a produs un incediu in apartamentul ei.
Va simtiti bine capitane?
Da. Sunt socat.
Un avion pleaca spre Boston chiar acum. Puteti sa va imbarcati.
Da, ar fi cel mai bine.
Doamnelor si domnilor, va rugam sa va imbarcati pt cursa spre Boston.
Se pare ca avionul va fi plin.
- Care e starea vremii? - Innorata, de aici pana la Boston.
Se pare ca vom admira aurora boreala deasupra desertului Mojave.
Aurora deasupra Californiei? In anotimpul asta?
Cine stie? Vremea a fost cam imprevizibila anul asta.
Am cerut un loc la fereastra si asta vreau sa am.
- Vreau la fereastra. - Vorbiti cu agentul...
Nu.Nu. De ce nu vorbiti dumneavoastra cu el ? Eu discut doar cu dv.
Vreau sa stii ca e problema ei.
La fiecare cursa e cate unul din asta, nu? Intotdeauna.
Asta e tot. Drum bun, capitane! Condoleante.
Multumesc.
Puteti decola, 29. Drum bun!
In seara asta vom zbura deasupra Muntilor Stancosi si a Denver-ului.
Vom traversa Carolina si St. Louis, dupa care aterizam la Boston.
Va uram un zbor placut.
Relaxati-va, si va multumim ca ati ales compania noastra.
Matusa Vicki, imi dai un pahar cu apa?
Matusa Vicki!
Vrea cineva sa-mi vorbeasca, va rog!
Matusa mea a plecat si sunt oarba.
E cineva aici?
Dumnezeule, te rog, fa sa mai fie cineva aici!
Oricine, oricine.
Totul e bine. Ce s-a intamplat?
Unde sunt ceilalti? Au disparut cu totii.
Ce vrei sa spui? Erau toti acolo.
Ce s-a intamplat?
Am aterizat cat timp am dormit si ceilalti au debarcat?
Unde e matusa mea? Va rog, vreau la matusa mea.
Totul va fi bine. Cum te numesti?
Dinah. Nu-mi gasesc matusa.
Sunt oarba. Cand m-am trezit, disparuse
Cine tipa? Avem probleme cu avionul?
- Unde sunt ceilalti pasageri? - Ce se petrece? Am ajuns la Boston?
Vreau sa-mi gasesc matusa. Matusa Vicki!
Ce dracu' se petrece? Inchideti-i gura pustoaicei!
Nu esti singura. Mai sunt si alti oameni aici. Ii auzi?
Da, pot sa-i aud, dar unde mi-e matusa? Cine a fost omorat?
A fost omorat cineva? Am fost deturnati?
N-a murit nimeni.
I-am simtit parul. Cineva i l-a taiat.
Suntem 10 cu tine si cu tipul de la clasa I.
Ce e cu echipajul? Stie cineva ceva de ei?
Nu, dar o sa aflam.
-Vrei sa stai cu fetita? - Da.
- Ce s-a intamplat? - Ai face bine sa ne dai un raspuns.
Linistiti-va.
Unde sunteti baieti ? Deschideti usa!
Ce crezi ca s-a intamplat? Oare am aterizat deja?
Nu stiu. Dormeam.
- Esti profesoara, nu-i asa? - Da.
La scoala generala. De unde stii?
Dupa voce. Dra Lee, profesoara mea, vorbeste exact ca tine.
Ma duc sa vad ce face prietenul nostru.
Vreau sa aflu imediat ce se intampla aici.
Si vreau sa stiu chiar acum.
De ce nu ma mir?
Ziceai ca ai simtit parul cuiva. Ce-ai vrut sa spui?
Pe scaun, am atins parul cuiva.
E o peruca. Asta ai pipait?
- Ce vezi? - Nimic. Munti și intuneric.
Alo, e cineva aici?
Ce s-a intamplat? A disparut si echipajul?
Da... Nu stiu. Nu-mi raspund si usa e inchisa pe dinauntru.
De asta ma temeam. Imi pare rau ca te-am speriat. Sunt Nick Hopewell.
Ma rog ca sapca de pilot de la clasa I sa fie a ta.
Asa e. Sunt cpt Eagle, dar imi poti spune Brian.
Iti spun si Dumnezeu, daca gasim dincolo de usa ceea ce cred eu.
Sa incercam s-o deschidem!
Sa vedem.
Cum e posibil sa dispara cineva, dar peruca sa-i ramana aici?
E un mister. Nu crezi?
- Dumnezeule! - Nu glumeai.
- E placa dentara a cuiva. - De asta ma temeam.
Ce se intampla?
Alo, ma scuzati, iesiti de acolo. Cine e acolo?
Buna! As vrea sa stiu ce se petrece.
Suntem pe cale sa spargem usa cabinei pilotului, care ne-a parasit.
Totusi avem noroc. Noul meu prieten e chiar pilot.
- Lucrezi pt "American Pride" prietene? - Da, dar ceea ce e important...
Nu, nu, nu. Iti spun eu ce e important.
Stii ce e important ?
La 9 fix am sedinta la centrul Prudential din Boston.
Asta e cu adevarat important.
Am rezervat un loc aici, cu incredere.
Si n-am absolut nici o intentie sa intarzii la acea intalnire.
Asteapta. Asteapta.
Am 3 intrebari pentru tine.
1. Cine a autorizat escala neprogramata in timp ce dormeam?
2. Unde a avut loc?
3. De ce s-a intamplat?
- Il stii pe dl Spock din "Star Trek"? - Ce dracu' vrei sa spui?
Daca nu-ti tii clanta, idiotule,
o sa-ti arat ce putea sa faca vulcanianul.
Nu-mi vorbi asa. Stii cine sunt?
Da. Un tampit insuportabil, care isi ascunde frica sub masca violentei.
Nu ma deranjeaza, dar imi stai in cale.
Asculta la mine...
Grozava miscare!
Ti-l pot rupe. Crede-ma ca e cel mai simplu din lume.
Am spus ca ti-l pot rupe, intelegi ? Fa un semn daca ma intelegi.
N-am timp sa-ti discut programul tau,
asa ca te trimit la loc, cu domnul cu tricou dungat.
Don Gaffney
Dl Gaffney te va conduce. Dupa ce ajungi in cabina principala,
iti prinzi bine centura de siguranta si iti tii gura. Ai inteles?
Ridica un deget daca ai inteles. Perfect.
O sa-ti dau drumul.
Daca scoti un sunet, o silaba,
o sa ajungi pe taramul durerii neexplorate.
- Nenorocitule... - Eu n-as face asta!
Vorbeste serios. Mai bine vii cu mine.
Nu-i o idee prea buna.
Hai.
Sa cautam ceva pentru nas.
Sa deschidem usa asta odata!
Nimeni nu piloteaza avionul.
S-a petrecut cu viteza fulgerului.
Uitati-va acolo.
Priviti aici!
Poti alege oricare ceas doresti. Sunt o gramada inauntru.
Adevarat?
Ceasuri, bijuterii, ochelari, posete. Dar cel mai ciudat e ca...
Sunt si aparate dinauntrul corpului, cum ar fi agrafe, pacemaker...
Impartasesc parerea tipului necioplit pe care l-am strans de nas.
Cred ca avionul a aterizat undeva. Pasagerii si echipajul au coborat.
Nu se poate sa fi decolat in timp ce dormeam.
E nevoie de o persoana la decolare si la aterizare.
Atunci, unde au disparut pasagerii si echipajul?
Nu stiu, dar am de gand sa aflu.
Imi dai foaia aceea, te rog?
Altitudinea e corecta, 12.000 m, ca si cursul.
Ce faci?
Vad care sunt cele mai apropiate aeroporturi.
Denver, ma auzi? Sunt cursa 29, American Pride.
Sunt cursa 29. Avem o problema. Receptie!
- Ce se intampla? - Nu aud nimic.
S.O.S.! e un apel de urgenta. Raspundeti, va rog.
Cursa 29, American Pride solicita ajutorul.
Denver, raspunde... Sunt cursa 29. La naiba! Raspunde odata!
Incet, amice!
Nici dulaul ala nu latra. Ce fac? Pun la cale un razboi nuclear?
Linisteste-te. Ce vrei sa spui prin "dulaul" care nu latra?
Dulaul de la Denver. Statia de urgenta.
Si UNICOM-ul, care dirijeaza aeroporturile mici.
Acum suntem pe frecventa medie.
Ar trebui sa fie un balamuc aici, dar nu aud nimic.
Nu prind nici un semnal din Denver.
Ce inseamna asta?
Ca nu avem statie radio si ca nu putem fi dirijati de Denver.
Aparatele mele spun ca totul e in ordine, cand nimic nu merge.
Pustiule, du-te in partea stanga a avionului si spune-mi ce se vede.
Aparatele indica faptul ca suntem la 50 de mile de Denver.
Cum e?
Nu se vede nimic jos.
- Denver e scos din circuit? - Ori asta, ori a disparut.
Intorceti-va la locurile voastre! Avem nevoie de liniste.
Suntem linistiti.
Hai sa mergem in spate! Capitanul are treaba.
Ce faci?
Folosesc frecventa pt avioanle militare. E ascultata permanent.
Ce se petrece?
Capitanul si englezul incearca sa ia legatura cu un aeroport.
Ar trebui sa ne prezentam.
Sunt Bob Jenkins, autor de romane politiste.
Nici una din cele 40 de carti n-a fost mai misterioasa decat zborul asta.
Sunt Laurel Stevenson, profesoara in San Fernando Valley.
E prima mea vacanta, dupa 8 ani de zile.
Ce e , Dinah?
Ma numesc Dinah Bellman si ma duc la Boston pt o operatie la ochi.
Dupa aceea o sa pot vedea din nou.
Doctorii spun ca am sanse de 70% sa vad slab.
si de 40% sa-mi recapat vederea.
Sunt Albert Kaussner. Ma duc la conservatorul din Berkeley.
Cant la vioara.
Ma numesc Bethany Simms. Ma duc la matusa mea din Worcester.
Dv cum va numiti?
- Dar dv? - Ma numesc Don Gaffney.
Cu ce va ocupati?
Sunt vopsitor la "Hughes Aircraft".
Ma duc in Boston sa-mi vizitez nepoata.
Acum ca ne-am cunoscut, vine intrebarea cea mare.
Unde au disparut ceilalti? De ce nu suntem si noi cu ei?
Turnul de control, aici cursa 29, American Pride. Ma auzi?
Nici cainele asta nu latra.
Suntem singuri in vazduh.
Complet singuri.
Asculta, prietene! Nu vrem sa cream panica, nu?
Sunt 10 oameni in avion, pe care trebuie sa-i duci jos intregi.
Nu e nevoie sa-mi spui ce trebuie sa fac.
Tocmai ti-am spus si mi se pare ca arati mai bine.
Ce meserie ai, Nick? Sa nu-mi spui ca esti contabil.
- Atasat la Ambasada Britanica. - Vezi sa nu!
Asa scrie in acte, dar as putea fi la fel de bine mecanicul Majestatii sale.
"Repar" lucrurile defecte. In momentul de fata, tu esti acela.
Multumesc, dar sunt intreg.
Ce facem? Putem pilota fara statie? Poti evita alte avioane?
Pot pilota avionul doar cu aparatele de la bord.
Din cate arata radarul, se pare ca nu sunt alte avioane.
Atunci, nu trebuie sa ne facem griji ca ne vom ciocni cu altii, nu?
Ce facem? O luam spre Boston?
Spre unul din cele mai aglomerate aeroporturi din lume? Nici gand.
Ne indreptam spre Bangor, Maine. E timpul sa anuntam pasagerii.
Pe cei care au ramas.
Sunteti draguti sa-mi spuneti ce s-a intamplat cu personalul de serviciu?
Am tras un pui de somn. Unde au disparut toti?
E ilogic. Unde au plecat?
- Nu stiu, dar, poate... - Va vorbeste capitanul.
- Capitan, pe naiba! - Taci!
Ne aflam intr-o situatie delicata.
Nu putem lua legatura cu cei de la sol.
Acum 5 minute ar fi trebuit sa vedem luminile Denver-ului,
dar n-a fost asa.
Vestea buna e ca avionul e in stare de functionare.
Avem combustibil si stiu sa-l piotez.
Noua noastra destinatie e aeroportul Bangor, din Maine.
Cum?
Aparatura de bord functioneaza, insa nu si legatura cu turnul de control.
In aceste conditii, Bangor e cea mai buna solutie.
Am o intalnire de afaceri la Boston, la ora 9:00.
Iti interzic sa deviezi cursul! Ai auzit?
Vreti sa vorbiti mai incet? O speriati pe fetita.
O sperii pe fetita!
Doamna, o sa aterizam pe o pista amarata din mijlocul pustietatii.
Am lucruri mai bune de facut decat sa ma gandesc la fetita.
Aseaza-te si taci, daca nu vrei sa-ti trag una!
Nu cred ca ai reusi de unul singur!
Nu va fi nevoie. Iti dau si eu vreo doua, daca nu taci.
Tremur tot acum!
Ii ajut si eu, daca nu incetezi domnule.
Bine...
Vad ca sunteti impotriva mea.
E in ordine.
Nu trebuie sa fie asa domnule.
Trebuie doar sa va relaxati. Luati-o usor.
Se pricepe cineva sa umble la aragazul din bucatarie?
N-as prea crede.
Era suparat. Acum s-a mai linistit.
Acum ne vede pe toti ca pe niste monstrii.
Sunt sigura ca nu. De ce spui asta?
Uneori aud gandurile oamenilor.
Acum, pt prima oara, am vazut gandurile lui despre noi.
Nu era nimic clar, dar am vazut.
Draga mea, e doar imaginatia ta.
Asa-mi spunea si matusa, dar nu e adevarat.
Culca-te si o sa te simti mai bine.
Ne e adevarat. Am dormit destul si nu mi-e somn.
Ai vazut ceva? Nu credeam...
Pot sa te intreb ceva?
Ai auzit ce a zis fetita mai devreme?
Nu.
Spunea ca nu-i mai e somn pt ca a dormit destul.
Si eu am dormit. Dar tu, baiete?
Ce-i cu mine?
- Ai dormit, nu? - Da.
- Cu totii am dormit. - Poate.
E sigur. Sunt scriitor. Deductia e punctul meu tare.
Daca ar fi fost cineva treaz cand ceilalti erau eliminati,
nu crezi ca ar fi tipat si ne-ar fi trezit pe toti?
- Cred ca da. - Bineinteles.
Inseamna ca si cei care au fost luati din avion dormeau, baiete.
Inclusiv echipajul care pilota avionul.
Imi spuneti Albert, dle Jenkins.
Imi cer scuze. Cand sunt suparat, devin mai arogant.
Iarta-ma. Incerc sa-mi dau seama de ceea ce s-a petrecut.
Aveti vreo idee?
Daca ar fi fost vorba doar despre avion, as fi gasit un scenariu.
Ce scenariu?
Sa spunem de exemplu ca guvernul a vrut sa faca un experiment
si noi am fost cobaii.
Scopul ar fi fost sa vada influenta stresului emotional,
asupra unor oameni obisnuiti.
Cercetatorul care conducea experimentul
a pus in aparatele de aer conditionat un gaz hipnotizant inodor.
Dupa ce e eliberat in aer, toti pasagerii adorm,
doar capitanul respira normal printr-o masca.
Avionul aterizeaza pe o pista secreta. De exemplu, in Nevada.
Cu exceptia a 9 pasageri, alesi in mod aleatoriu,
ceilalti sunt luati si mutati intr-un avion identic.
Capitanul readuce avionul la altitudinea anterioara.
Da drumul pilotului automat si strica sistemul de transmisie.
In timp ce gazul isi pierde efectul,
capitanul aude vocea unei feite oarbe, care o striga pe matusa ei.
Stie ca ii va trezi si pe ceilalti. Experimentul e pe cale de a incepe.
- Capitanul Eagle e unul dintre ei? - In scenariul asta...
Daca e unul dintre ei, va trebui sa-l capturam dupa ce aterizam.
Dv, eu, dl Gaffney... Poate si englezul acela.
- Dar nu e bine. - Ce?
- Scenariul asta nu sta in picioare. - Dar ati zis...
Daca ar fi fost vorba numai de avion, as putea veni cu un scenariu.
Din pacate, nu e vorba doar de avionul asta.
Probabil ca orasul Denver e sub noi, dar n-am vazut nici o lumina.
Nu e vorba doar de Denver.
La fel si Omaha, des Moines, St Louis... Nu se vede nimic.
Ceea ce s-a petrecut n-a afectat numai avionul.
De aici incolo nimic nu mai are sens.
St Louis, raspunde! Suntem cursa 29, American Pride. Ma auzi?
Nu se aude nimic. Nici de la sol, nici din aer.
Parca n-ar fi nimeni in toata tara.
Nu cred ca ai citit vreodata romane SF.
- Mi-au placut mult cand eram mic. - Si mie, pana pe la 18 ani.
Stateam aici si ma gandeam la povesti trasnite.
Anomaliile timpului, ale spatiului, aventuri cu extraterestrii...
Nu stim daca mai e ceva jos, din cauza norilor.
Da. ar putea sa fie asa pana la Bangor.
Fara controlul traficului, nu avem de unde sa stim.
De ce n-am cobori putin, sa aruncam o privire?
Nu, e prea periculos, fara sa putem lua legatura cu cineva.
Poti rade de mine, daca vrei.
Nu am de gand sa rad.
Daca am ajuns intr-o alta dimensiune,
ca in romanele SF?
Nu stim ce e acolo jos.
Poate ca Muntii Stancosi sunt acum in mijlocul New York-ului.
Se pare ca suntem singuri in vazduh.
Aici, da, dar jos, cine poate sti ce e?
Situatia e cam riscanta pt un pilot de avion.
- Pastram directia? - Da.
- Si asteptam? - Exact.
- tu esti comandantul. - ai dreptate a 3-a oara.
- Ce vezi? - Rasaritul soarelui.
- Pamantul se vede? - Nu. Sunt prea multi nori.
- Poate ca e mai bine asa. - Poate.
- Te simti mai bine? - Putin.
Nu vreau sa fiu indiscreta...
Poti sa ma intrebi orice.
De ce nu ne-ai spus adevaratul motiv pt care mergi la Boston?
De unde stii ca nu l-am spus?
S-a simtit in tonul vocii. Aud multe lucruri.
Poate fiindca sunt oarba...
Stiu ca de obicei nu minti. Altfel, nu mi-as fi dat seama.
Urma sa ma intalnesc cu un barbat, Darren Crosby.
Cum l-ai cunoscut?
Asta e problema. De aceea am mintit.
Nu l-am cunoscut.
Am inceput sa corespondam dupa un anunt dintr-o revista si mi-a placut.
Imi placea cum scrie, mi-a placut si poza lui.
Am plecat la Boston ca sa-l cunosc.
E ciudat ca bati atata drum
ca sa te intalnesti cu cineva pe care nu l-ai cunoscut inainte.
Mi-am da seama ca nu e vorba de dl Crosby, ci de mine.
Nu mai voiam lucruri sigure.
Voiam sa evadez din viata de zi cu zi si sa am o aventura.
Se pare ca am avut parte de mai mult decat ma asteptam.
Esti f frumoasa. Sunt sigura ca vei gasi ceea ce cauti.
- Crezi ca totul va fi bine? - Da.
Cel putin, asa sper.
Mi-e frica de ceea ce ar putea fi sub norii astia.
Oricum, mi-e teama de sederea la Boston.
Mama a decis ca ar fi bine sa petrec putin timp cu matusa mea.
De cum as fi coborat din avion, matusa m-ar fi pus in lesa.
Ce lesa?
"Nu face nici o prostie, du-te la dezalcoolizare"
"si stai acolo pana te vindeci".
Totul a fost atat de ciudat, incat situatia asta mi se pare obisnuita.
Dar se intampla asta, nu? Nu e doar imaginatia mea.
Nu. Totul e cat se poate de real.
Chiar ai nevoi de deazalcoolizare?
Nu stiu. S-ar putea...
Imi placea sa ma distrez mereu.
Beam si ma drogam pana cand nu mai stiam de mine. dar acum...
Sa fiu livrata asa, ma simt ca o vita la abator.
Imi pare rau.
Si mie, dar cred ca e momentul sa ma gandesc la asta.
E timpul sa trecem la fapte.
Buna ziua, doamnelor si domnilor. Va vorbeste comandantul.
Suntem deasupra Oceanuli Atlantic, la 30 de mile de coasta Maine.
In curand vom incepe sa coboram.
Verificati-va centurile de siguranta.
Incepem coborarea. Pastrati-va calmul.
Aparatele de bord functioneaza normal, iar aterizarea va fi obisnuita.
Foarte linistitor. Ti-ai gresit cariera. Trebuia sa te faci politician.
Nu cred ca sunt prea calmi.
Eu unul nu sunt calm.
Suntem la 10.000 m si coboram..
Brian, sunt ingrozit. Parca as vrea sa urcam la loc.
N-am rezolva nimic. Nu putem sta aici la infinit.
Stiu, dar ma tem de ceea ce vom gasi sub noi.
O sa vedem cu totii ce va fi.
M-am gandit sa trecem impreuna prin asta.
Inceteaza! Ma innebunesti.
Macar o sa putem manca dupa ce aterizam.
- Stii ceva, Dinah? - Ce?
Nu vreau sa aterizam.
Daca te ajuta sa te simti mai bine, afla ca nu esti singura.
Mi-e f frica.
O s alesin.
- Totul va fi bine. - Sper.
E o turbulenat obisnuita.
Ati mai trecut prin asta. Ramaneti calmi.
Avionul are ceva? O sa ne prabusim?
Nu cred, scumpo. Cred ca nu.
- O sa se termine cu bine? - Sper, scumpo.
Sa ne ajute Dumnezeu!
Poate ca n-a fost o idee prea buna.
Mai bine am urca si ne-am mai gandi putin.
Nu mai avem timp, nici combustibil.
Tine-te bine! Coboram.
Bethany, te simti bine?
Dumnezeule! Ce-a fost asta?
E un carucior cu bauturi. Probabil ca s-a lovit de perete.
Totul e-n ordine.
Te rog! Nu vreau sa mor.
Opreste-te, daca nu vrei sa-ti infund revista asta pe gat.
N-ai decat sa incerci, idiotule!
900 m. Cat de gros e stratul norilor?
Nu stiu. E mai gros decat credeam.
Ma simt si mai bine.
Cobor la 150 m. Daca nu trecem de nori, urcam la loc.
- Asta ar trebui sa facem. - Jos, vremea poate fi si mai rea.
Pare a fi o hotarare proasta.
Inca n-am iesit la lumina.
Nu prea avem loc de manevra. 600 m...
Undeva, sub norii astia, pamantul ne asteapta.
Asa e, dar...
Gata! Iesim.
Totul e-n ordine.
Am trecut prin stratul de nori. O sa auziti un zgomot.
Voi cobori trenul de aterizare. Ne indreptam spre Bangor.
- Ureaza-mi bafta, Nick. - Bafta, prietne!
Ce vezi, Laurel?
Un camp, o padure si ceva ce pare un lac.
Totul e la locul sau, Dinah.
Imi pare rau, dar va inselati.
Vad aeroportul. Ce priveliste placuta!
Pune-ti centura! Aterizam.
Turnul de control, sunt cursa 29, American Pride.
E o situatie de urgenta.
Daca aveti pista ocupata, eliberati-o! Aterizez.
- Luminile de pe pista sunt stinse. - nu-mi fac griji pt asta acum.
E o aterizare de rutina. Nu e mare lucru.
Doamnelor si domnilor, bine ati venit la Bangor!
Multumesc pt intampinare,
mai ales ca esti singurul care o poate face.
Locul asta e pustiu.
Nu se poate.
Ma tem ca da.
- Acum ce facem, Brian? - Coboram, sa vedem ce se petrece.
Dupa tine!
Ce e?
E pilotul care ne-a adus intregi la sol.
Va asigur ca a fost o aterizare obisnuita.
Sigur, floare la ureche.
Am aterizat si inca mai traim? Excelent!
Va rog sa fiti putin atenti.
Stiu ca v-ati uitat afara. Stim toti cam aceleasi lucruri.
Se pare ca n-au disparut doar pasagerii si echipajul.
ci si cei de pe Pamant.
Daca noi am supravietuit, logic ar fi
sa mai fie si altii in viata.
Fals.
Ar trebui sa luam lucrurile pe rand.
Mai intai, sa coboram din avion.
Am cumparat bilet pt Boston si acolo vreau sa ajung.
Gura!
Vom folosi iesirea de urgenta. Vreau sa va amintesc procedura.
Dupa ce ma ascultati, va asezati in sir indian, dupa mine.
In sfarsit, am ajuns!
Ceva nu e in ordine cu aerul de aici.
- Ce vrei sa spui? - Nu stiu.
E otravit?
Nu cred. N-are miros, n-are parfum.
S-a intamplat ceva? Nu sunt sigura ca as vrea sa stiu, dar...
- Nu s-a intamplat nimic. - Ba da!
E ceva rau cu locul asta. Cat se poate de rau...
Trebuie sa vedem ce e aici. N-avem de ales.
De ce trebuie neaparat? Nu e nimeni aici.
Nu avem de unde sa stim, pana nu verificam.
Stiu deja. Nu se simte nici un miros si nu se aude nici un zgomot.
Nici ciripitul pasarilor nici huruitul motoarelor. Dar...
Dar ce?
Nu conteaza.
- Ce facem acum comandante? - Spune-mi tu.
Asta e domeniul tau.
Iti dai seama ca te pot denunta pt asta.
Pot da compania in judecata
si pot cere daune de 30.000.000 de dolari.
- e dreptul dv, domnule... - Craig Toomy.
Dle Toomy, sunteti constient de ceea ce ni s-a intamplat?
Nu ai nici o scuza.
- Dle Toomy! - Spune-mi!
- Dle Toomy! - Nu mai pierde timpul!
E groaznic!
Un "A' si un "B" pt Dumnezeu!
O sa sapi santuri tot restul vietii.
- Taticule, eu... - Nu ai nici o scuza.
E un "B". "B" vine de la "bou".
Ce patesc lenesii care nu-si fac meseria, Craig?
- Ii prind langolierii. - Mai mult. Ii mananca.
Isi infig coltii in copiii lenesi.
Tati, nu-i lasa sa ma prinda!
O sa te inhate, daca nu muncesti si nu incetezi sa mai pierzi timpul.
O sa te manance de viu si o sa tipi ca din gura de sarpe.
Dle Toomy?
Nu mai pierde timpul!
Dle Toomy, ma auziti?
Desigur. Stiu ce au patit cei de aici, oameni prosti si lenesi.
- Langolierii i-au prins! - Poftim?
Stiti cat de importanta e sedinta de la Boston?
Soarta natiunilor se hotaraste acolo, iar eu voi fi absent.
E f interesant, dar acum n-am timp...
Ce dracu' stii despre timp?
Intreaba-ma pe mine despre timp!
Timpul e scurt!
Pe unde crezi ca putem intra in terminal?
Da, prin transportorul de bagaje.
La drum, doamnelor si domnilor!
Sa mergem. Dle Toomy!
Nu-ti mai face griji, Dinah.
Situatia e stranie, de aceea totul pare neobisnuit.
Chiar si tacanitul tocurilor tale pe ciment?
- ai dreptate. Suna... - Slab?
Da. Zgomotul e f slab, de parca n-ar avea nici o putere.
Drumul e liber...
E ceva rau aici.
Atentie la cap!
Asteptati aici.
Sa vedem daca merg telefoanele.
- Te-am speriat? - Putin.
E mai bine. In avion, n-am indraznit.
Ma temeam sa nu starnesc panica.
Scuza-ma, dar m-am lasat de fumat acum 10 ani.
Fara discursuri! Am avut parte de destule.
Nici gand. Voiam sa te rog sa-mi dai una.
Multumesc.
Albert!
Chiar a trecut mult timp.
Acum stiu de ce m-am lasat.
Albert, ce ora arata ceasul tau?
- 8:45. - Si al meu, la fel.
Mi se pare ca e mai mult.
Asa e. Parca ar fi pranzul. E o prostie!
Nu. e diferenta de fus orar.
Va contrazic, domnisoara. Am mers de la vest spre est.
Ar fi trebuit sa simtim ca e mai devreme, nu mai tarziu.
Voiam sa te intreb acelasi lucru in avion.
Cand capitanul a presupus existenta altor oameni aici, ai zis "fals".
Era o deductie logica. Dormeam, si acum suntem aici.
Daca s-a intamplat la 4:07, toti localnicii dormeau.
Da. Atunci, unde sunt?
Sunt defecte.
N-au ton, centrala nu raspunde...
Telefoanele nu suna, cainii nu latra.
Acum ce facem?
Sa mergem sus. Trebuie sa fie un resturant acolo.
Ai o fixatie, domnule.
Mai intai, ma numesc Rudy Warwick.
Imi cer scuze.
Si apoi, oamenii gandesc mai bine cu burta plina. E in firea lucrurilor.
Sunt de acord cu el. Nu ne-ar strica ceva de mancare.
Sigur. Incep sa ma simt ca Robinson Crusoe.
Stii ceva, nu?
Poate, dar am o sugestie.
Domnisoara, pastreaza chibriturile!
Nu inteleg. Trebuie sa fie un stand cu chibrituri si cu brichete aici.
Totusi, pastreaza-le.
- Unde e dl Toomy? - Cui ii pasa? Calatorie sprancenata!
Imi pare rau. Nu l-am vazut cand a plecat.
Tommy Craig, unde esti?
- Ceva nu e in ordine. - Nu avem ecou.
Ce vrei sa spui? e imposibil.
E cineva aici?
Vin ,fiule. Langolierii se apropie.
Nu vine nimeni.
Vin dupa tine. Ai fost rau.
Aveai sedinta la Boston si nu te-ai dus.
N-a fost vina mea. Am fost rapit.
N-ai nici o scuza. Putin ti-a pasat de slujba ta.
- nu vreau slujba aia. - Cum?
Nu vreau slujba si urasc viata pe care o am.
De la 5 ani, traiesc sub un stres continuu.
Tot incerci sa ma faci sa "explodez". O s-o fac si putin imi pasa!
Stii ce am facut?
Am dat 43.000.000 pe niste actiuni fara valoare!
Ce-ai facut?
Mi-am lipit o tinta pe frunte. Vreau sa termin cu totul!
Aduna-te, pt Dumnezeu!
Esti gata sa revii la normal?
De ce nu poti sa ma iubesti si sa ma lasi in pace?
Nu exista asa ceva in viata.
Iei viata in piept sau te prind langorierii?
Ei nu exista.
Ba da. Au fost aici si se vor intoarce.
O sa se intoarca dupa tine, lenesule!
Ce sa fac?
Fa tot ce trebuie sa ajungi la Boston.
Daca nu, o sa-ti mestece ochii din orbite.
Tata, ajuta-ma sa-i alung. Te rog!
Craig Tommy!
Sa mergem!
Stati!
Ce e?
Acolo. Simt lumina.
- Si cu geamul se intampla ceva. - Dinah!
Aud ceva.
Nu-i nimic acolo. E doar imaginatia ta.
Dinah, spune-ne ce auzi!
Nu stiu. E un zgomot slab.
L-am auzit si cand am coborat din avion,
dar am crezut ca imi imaginez.
Acum aud zgomotul chiar prin geam.
Seamana cu zgomotul fulgilor de ovaz, dupa ce torni lapte peste ei.
- Auzi ceva? - Nimic.
E oarba. Urechile ii tin loc de ochi.
Cred ca e isterica.
"-Auzi ceva? - Nimic."
"E oarba. Urechile ii tin loc de ochi."
"cred ca e isterica."
Dinah, ce tot spui?
Vorbeam cu Nick. Ne-a auzit tocmai de aici.
Ai un auz excelent.
Aud un zgomot venind din directia aceea.
E infiorator. E un sunet inspaimantator.
Ne-ar fi de ajutor daca ne-ai spune ce auzi.
Stiu doar ca se apropie.
Trebuie sa plecam repede de aici.
Vine ceva. Ceva ce seamana cu zgomotul cerearelor.
Dinah, avionul cu care am venit nu mai are combustibil.
Atunci, sa-l alimentam! Se apropie! Nu intelegi?
Daca nu plecam la timp, o sa murim.
Nu vreau sa ranesc pe nimeni.
Nu uita, baiatelule!
Langolierii au trecut pe aici si se vor intoarce.
Ar fi bine sa nu fii aici, altfel stii ce-o sa se intample.
Stiu ce se va intampla.
O sa ma manance de viu.
Suntem pe aeroport. Celalalte avioane trebuie sa aiba combustibil.
- Daca gasim altul, plecam? - da.
Ramane o singura problema. Unde ne ducem?
Cat mai departe de zgomotul asta.
S-a mai apropiat, fata de prima oara?
Nu stiu. Inca e departe, dar nu sunt sigura.
Atunci, ar trebui sa gasim restaurantul si sa mancam.
Apoi o sa stabilim ce o sa facem in continuare.
Cine l-a ales conducatorul grupului?
Mai bine l-am asculta Se pricepe.
La ce?
Nu stiu exact, dar merita sa aflam.
- Haide! - Bine.
Sunt mort de foame. Sa vedem ce gasim.
Ti-am spus ca nu trebuia sa pastrez chibriturile.
Ai avut dreptate, hai sa le incercam!
De ce?
Asta urmeaza sa aflam.
La naiba!
Se pare ca am dat peste altceva. Imi imprumuti cutia ta?
Stai putin. Ce stii, mai exact?
Ca situatia asta are implicatii mai mari decat credeam.
- Ce se petrece? - Habar n-am, dar nu-mi place.
Nici macar eu nu ma asteptam la asta.
Spune-ne si noua!
E stricata. Nu suport asta!
Stricata? Ma indoiesc.
Daca ne uitam la ceas, curentul s-a oprit acum 5 ore.
Daca nu ma crezi, gusta!
Nu e stricata. N-are gust.
Inteleg de ce ai crezut ca e stricata.
- Asa si era. - Gusta berea! Vezi cum e.
Nu mai vreau.
Da-mi-o! Am mai baut bere calda. N-o sa mor.
E trezita. N-are gust.
Bine! Sa mai vedem un lucru...
Adu cateva beri si rocoritoare din frigider!
Nu mai lancezi! Trebuie sa ajungi la Boston.
Trebuie sa faci asta acum!
"Nu vreau sa va impusc, dar o s-o fac, daca ma obligati."
O voi face!
Sunteti acolo, nu?
Ati inghitit oamenii lenesi si fara rost si acum veniti dupa mine.
Dar n-o sa mai fiu aici. O sa fiu la Boston.
Suntem de acord. Berea e trezita. De ce?
Am o idee, dar, inainte de a v-o spune, priviti cu atentie in jur.
Spuneti-mi ce nu e la fel ca in avion.
Nu sunt inele, portofele, genti. Nu vedem asa ceva aici.
Corect.
Ai dreptate in totalitate.
Daca le-am gasit in avion, dupa ce ne-am trezit,
de ce nu sunt si aici?
Poate ca nu era nimeni aici.
Imposibil. Un terminal e ca o sectie de politie.
- E plin de oameni la orice ora. - Atentie! Aud pe cineva.
N-as vrea s-o impusc. Duceti-ma la Boston. Ati auzit?.
- Ce se petrece? - Ma sufoci!
Stai!
Nu vreau s-o impusc, dar o s-o fac, daca va trebui.
Cred ca m-a impuscat.
Albert, totul e in ordine.
Te simti bine?
Cat de grav e? Ati oprit hemoragia?
O sa supravietuiesti. Uite o amintire!
L-am gasit pe podea. Te-a lovit in piept si a cazut.
Mi-am zis ca, daca chibriturile nu se aprind, nici pistolul nu va functiona.
Ai fost f curajos. Daca m-as fi inselat?
Era sa te fi inselat. Putin mai tare, si Albert avea un glont in plaman.
Te simti bine?
A fost un gest curajos... Incredibil!
N-a fost mare lucru.
Tine-i mainile!
Nu l-am omorat, nu? L-am lovit cam tare.
A cazut la podea, dar traieste.
Pulsul e regulat. O sa se trezeasca cu o durere de cap.
Ar fi indicat sa ne luam niste masuri de protectie.
- Trebuie sa fi atat de dur? - Da, daca vrei sa nu fie periculos!
Asa vrei sa fie, nu?
Ca un curcan de Craciun bine legat...
Unde ramasesem inainte sa fim intrerupti?
- Ridica-ma! - Gura!
- Opreste-te! - De ce ai facut asta?
E timpul sa va treziti la realitate si n-o sa ma port cu manusi.
Dinah spune ca se apropie ceva rau si eu unul o cred.
O idee mai clara despre realitate nu ne-ar salva viata,
dar ignoranta ne-ar ucide, cu siguranta.
Ma contrazice cineva?
Bravo! Continuati, dle Jenkins.
Imi pare rau, dar eu doar scriu despre asemenea intamplari.
Pana acum, n-am luat parte la ele.
Va descurcati bine Imi place sa va ascult.
Ma simt mai bine.
Multumesc. E frumos din partea ta.
Cred ca am gasit o carenta in gandirea noastra.
Cand am inceput sa ne dam seama de dimensiunile acestui eveniment,
am presupus ca s-a intamplat ceva cu restul lumii.
Dovezile contrazic acest lucru.
Numai cu noi s-a petrecut ceva.
Sunt convins ca totul e la fel ca pana acum, cu restul lumii.
Noi, cei 10 supravietuitori ai cursei 29, ne-am ratacit.
Spune-ne ce stii. Am impresia ca timpul se scurge prea repede.
Desigur.
Nu aici e problema, ci in avion.
Aici nu e curent, dar avem curent in avion.
Nici una din ideile astea nu sunt convingatoare, binenteles, dar
Si apoi, mai sunt si chibriturile.
Cele din avion se aprindeau. Dar cele de aici, abia se aprind.
Bauturile sunt trezite. Mancarea n-are gust, aerul n-are miros.
Sunetul n-are ecou.
Avem un nebun care trage cu pistolul, iar gloantele n-au nici o forta.
- Mai e si vremea. - Ce-i cu ea?
Vantul bate in rafale,
dar norii aflati destul de jos nu se misca deloc.
Au inghetat pe loc.
Cred ca conditiile atmosferice nu se mai manifesta.
Asta ma duce chiar in mijlocul problemei.
Acum 15 minute mi s-a parut ca e pranzul,
iar acum mi se pare ca e si mai tarziu,
vreo 3:00 sau 4:00 dupa-amiaza.
Presimt ca o sa se insereze,
iar ceasurile noastre vor arata 9:45 dimineata.
Te rog domnule Jackins, putem ajunge la subiect?
Problema e ca aici e vorba despre timp,
nu despre o alta dimensiune, cum a sugerat Albert.
Sa spunem ca, uneori, in suvoiul timpului, apare un vartej.
Nu odeviere de la curs, ci o bresa in fluxul timpului.
E cel mai nebunesc lucru pe care l-am auzit.
Amin!
Situatia in care ne aflam e nebuneasca.
Continua!
Sa spunem ca asemena vartejuri au loc din cand in cand,
asemenea altor fenomene metereologice ciudate:
tornade intoarse, curcubee circulare sau stele in miezul zilei.
- Aurora boreala. - Poftim?
Era una in desertul Mojave, dupa ce am decolat din L.A.
Trebuia sa trecem prin ea.
Asta e.
Aurora Boreala in desert.
Imi confirma teoria, nu?
Daca am avut ghinionul sa trecem prin ea, s-a produs o bresa in timp.
Nu mai suntem in timpul nostru, doamnelor si domnilor.
Sunt de acord cu doamna ca timpul e scurt.
Vrei sa ajungem la miezul problemei, dle Jenkins?
Se pare ca am fost aruncati pe o distanta mica in trecut.
Sa spunem de 15 minute.
Si descoperim neplacutul adevar despre calatoriile in timp.
Cineva nu poate aparea in 1963 in Texas,
ca sa incerce oprirea asasinarii lui Kennedy.
Cineva nu poate vedea Roma, inaltarea piramidelor...
Nu poate cerceta perioada dinozaurilor la fata locului.
Calatori in timp, priviti in jur!
Suntem in trecut.
E pustiu, e liniste...
E o lume ca o cutie goala de vopsea.
Perceptiile au disparut. Electricitatea nu mai exista.
Timpul se scurge mai rapid in spirala.
Cum ramane cu noi?
Daca locul asta se naruie, iar noi suntem prinsi in vartej?
Cred ca ne trage dupa el.
Sau disparem ca ceilalti pasageri.
Dle Jenkins, zgomotul de care v-am spus mai devreme,
Il aud din nou.
Se aude mult mai aproape. Mult mult mai aproape.
Ma duc la fereastra.
- Veniti si voi? - Se aude si de aici.
- Nu va apropiati de dl Toomy! "- Nu va apropiati de dl Toomy!"
Ce crezi, Brian?
Stiu doar ce e singurul sunet din oras.
Inca n-a ajuns, dar nu mai e mult.
Dinah are dreptate. Trebuie sa plecam.
Incotro? Spre Miami? Spre cea mai apropiata statiune?
Vreti sa spuneti ca n-avem unde?
Cred, sper sa va inselati. Dar mai intai am o intrebare:
Putem alimenta avionul, chiar daca nu e energie?
Rezervoarele sunt in pamant, langa pista de acolo.
Si daca il alimentam, ce facem?
Decolam. Sunetul vine din est. Bresa temporala a fost in vest.
- Puteti reface directia initiala? - Da. De ce?
Poate ca bresa temporala e tot acolo.
Nu intelegeti? Poate trecem din nou prin ea.
S-ar putea sa aiba dreptate. Da, s-ar putea.
Poate. Oricum, nu conteaza, pentru ca nu urcam in avion.
De ce nu, daca umplem rezervorul?
Iti amintesti chibriturile din restaurant, care nu s-au aprins?
Ce-i cu ele?
Daca ele nu se aprind si berea nu e trezita...
Combustibilul nu va arde. E inutil ca toate de pe lumea asta.
In locul lui pot pune si melasa. Ar fi acelasi lucru.
Suntem izolati aici? Zgomotul se apropie, iar noi nu putem pleca?
Ati amintit despre langolieri domnule Toomy. Ce sunt?
Dinah, nu vorbi cu el!
Nu-ti face griji. Nu-i fac nici un rau.
Sunt speriat, asta e tot. Tu nu esti?
Ba da, doar ca nu iau ostatici
si nu impusc adolescenti cand sunt speriata.
Mi-ai zis-o!
Ce e cu langolierii, dle Toomy?
Credeam ca sunt o nascocire, dar incep sa am indoieli,
fiindca incep sa aud si eu...
Zgomotul e produs de langolieri...
Nu stiu ce altceva ar puteai fi.
Spuneti-mi mai multe despre ei.
Tata zicea ca sunt niste creaturi
care traiesc in dulapuri, in canalizari si in alte locuri intunecate.
Precum spiridusii?
Nu atat de simpatici ca ei.
Spunea ca au numai par, dinti si niste picioruse.
Alearga atat de repede, incat ii prind pe baietii rai
oricat de repede ar fugi ei.
Inceteaza! O sperii.
Ba nu. Stiu diferenta intre realitate si fictiune.
Laurel vrea sa spuna ca eu o sperii pe ea.
Tata spunea ca sunt mii de langolieri.
Sunt atatia pentru ca exista milioane de copii neascultatori
care umbla aiurea prin lume.
Tata adora expresia asta.
fiindca sugereaza lipsa de directie, de scop productiv...
Langolierii alearga cu un scop bine definit.
S-ar putea zice ca ei sunt personificarea scopului.
Ce lucruri rele fac copiii, ca sa-i supere pe langolieri?
Ma bucur ca intrebi asta Dinah.
Cand tata spunea ca cineva e "rau" inseamna ca e lenes.
Un lenes nu poate fi cineva.
Am fost crescut cu ideea ca ori esti cineva, ori nu reprezinti nimic..
Daca nu reprezinti nimic,
vin langolierii si nu mai ramane nimic din tine.
Spunea ca-i poti auzi seara cum vin rozand, tocand si plescaind.
Inceteaza! Ajunge.
Bine.
Va temeati de tatal dv, nu-i asa domnule Toomey?
Ai nimerit-o, domnisoara.
Ma ingrozea.
- A murit? - Da.
Era lenes? L-au prins langolierii?
Da.
- Dle Toomy? - Da.
Nu sunt asa cum ma vedeti.
Nu sunt urata. Nici unul dintre noi nu e.
De unde stii cum te vad eu, domnisoara oarba?
Ai fi surprins daca ai afla.
- Acum ce facem? - Nu stiu.
Dumnezeule, e frumos, nu?
Da, in comparatie cu tot ce e aici.
- Brian cat combustibil mai avem? - La aterizare, aveam sub 2.500 litri.
Ca sa ne intoarcem, ne trebuie cel putin 50.000.
Orice ar fi, se pare ca e molipsitor.
Ma duc la restaurant.
Nu vreau sa las fetele singure cu bancherul.
- Hai - O clipa!
Albert, ce e?
Dle capitan Eagle!
Capitane, veniti aici! Cred ca am gasit solutia problemelor noastre.
Ce fac?
Pun o scara in dreptul usii si acum urca in avion.
Sigur nu stii ce pun la cale?
Stiu doar ca Albert a innebunit. Spunea ceva ca avionul e acolo.
N-am inteles. Nu prea avea logica.
Sper doar sa se grabeasca.
Dl Toomy are dreptate. Langolierii se apropie.
Scumpo, asta e doar nascocirea tatalui sau.
A fost nascocire odata, acum nu mai e.
Bine Albert, arata-ne!
Proba nr 1: o cutie de chibrituri de la restaurant.
Pare altfel afara.
Se intuneca. De asta pare altfel.
- Cum se simte dl Toomy? - Glumesti? A adormit.
Asta e. Nu mai putem face nimic.
- Stati! Mi-a mirosit a sulf. - Si mie.
Mai incerca unul, albert!.
Vedeti?
Intelegeti ce se petrece? Am adus timpul nostru cu noi.
Afara e trecutul si peste tot la est de bresa,
dar aici suntem in prezent.
E inauntrul avionului. De aceea totul pare mai viu si mai stralucitor aici.
Bravo, albert! Incearca berea!
Miroase!
Dumnezeule, miroase a bere!
Pune in pahar! Doctorul spune ca suspansul nu face bine inimii.
Te-ai trezit?
Chibriturile se aprind, dar berea nu e buna. Ce inseamna asta?
Se pare ca dureaza putin pana cand lucrurile revin la normal.
Excelent. e cea mai buna bere pe care am baut-o vreodata.
- Ai dreptate. E minunata! - Incearca sucul!
Domnilor, Coca-Cola are un gust deosebit azi.
Dumnezeule mare, s-a intunecat!
- Trebuia sa ai grija de nebun. - Nici o grija. Nu si-a revenit.
La naiba, e infiorator sunetul.
Parca ar fi niste termite ametite intr-un leagan de pluta.
Ar trebui sa vedem ce face dl Toomy. Ma ingrijoreaza.
Daca nu e constient, n-avem ce face.
Nu cred ca e inconstient. Nici nu cred ca doarme.
Bine, sa mergem sa vedem.
- M-am gandit sa... - Dumnezeule, unde e?
- Nu stiu... - Taci!
Acolo. Se ascunde acolo. In spatele a ceva.
De unde stii asta? Nu aud nimic.
Eu da. Ii aud bataile inimii.
E foarte speriat. Imi pare rau pentru el.
Dle Toomy, iesiti! Nu vrem sa va facem rau.
Va rog! Nu trebuie sa va fie frica.
- Gata, Dinah!- Ma duc dupa ajutor.
Nu e o fetita.
E capetenia langolierilor.
Ii cheama cu ochii ei orbi.
Rasfatata!
Esti un geniu, Albert, stiai ?
N-a fost mare lucru. Am vazut ce s-a intamplat cu chibriturile...
Veniti, trebuie sa veniti!
- A injunghiat-o. Cred ca moare. - Linisteste-te! Cine moare?
Dinah. Cutitul i s-a rupt in piept. Dl Toomy e autorul.
La naiba! Albert, vino cu mine. Brian, porneste motoarele.
Dle Jenkins, fiti atent la dl Toomy. Hai, Albert!
Pleaca de aici!
Incearca sa nu vorbesti, Dinah.
Buna Dinah.
Nu-ti face griji, draguta. O sa-ti dam primul ajutor.
- Doare? - Numai cand respir.
Si iti vine sa tusesti.
Da, nu, nu stiu.
Incearca sa faci abstractie de senzatia asta.
Nu mai vorbi!
Asculta-ma, are hemoragie interna.
Daca nu scoatem cutitul, se va ineca in propriul sange.
Dle Warwick, aduceti-mi 6 fete de masa de la restaurant.
Ce faci?
Caut instrument chirurgical potrivit.
Ti se face rau cand vezi sange?
Pot sa suport, daca e nevoie.
- Bine, ai sa fii asistenta mea. - Bine.
O sa te faci bine, Dinah. O sa fii ca noua. Promit.
Se apropie Trebuie sa te grabesti.
Stiu, scumpo.
Asa, Craiggy. Stai in intuneric.
Cand o sa fie vremea sa actionezi, am sa-ti spun.
Bine, tata. Cum spui tu.
Ne va trebui o targa ca s-o urcam in avion.
Albert, tu si dl Gaffney va duceti dupa ea.
Cred ca in spatele tejghelei sunt doua cutite f ascutite.
Pot folosi una dintre fetele de masa?
Da. De ce?
Iti arat.
Cand eram mic, obisnuiam sa ne jucam de-a Indiana Jones.
Am facut asa ceva si era sa-i rup mana fratelui meu.
Bine. Nu uitati ca sarcina voastra nu e sa-l capturati pe dl Toomy
ci sa gasiti o targa si s-o duceti aici rapid. Ati inteles?
Daca n-o gasiti in 10 minute, o duc in brate pana la avion.
Daca are hemoragie interna, n-o putem misca.
N-avem de ales. Trebuie s-o ducem la avion. Avem doar 10 minute.
- Dar, daca are hemoragie interna... - Laurel, are dreptate.
Sa mergem, fiule! Haide.
- Cum te simti, Dinah? - Ma doare rau.
Stiu, iubito! Trebuie sa scoatem cutitul, stii asta, nu?
- Da. Mi-e frica. - Si mie, Dinah.
..si mie.
Impacheteaza doua fete de masa. Stai langa mine si scoate-ti cureaua.
Cand scot cutitul, pui un bandaj desupra ranii si apesi.
- Apesi tare. Ai inteles? - Da.
Doamne, ajuta-ma!
Sa nu ti se faca rau, sora!
Apasa cat poti de tare. Ai inteles?
Da.
Apasa tare!
Sa incercam aici.
- Crezi ca e incuiat? - Avem un singur mod de a afla.
Albert!
Atentie! E aici.
Esti unul dintre langolieri, nu? Nemernicule!
Imi pare foarte rau!
Dar trebuie sa fac asta.
Daca ai vedea lucrurile din pct meu de vedere, ai intelege.
Ma duc la Boston!
Ridic-o. Asa... Cureaua!
- Ai auzit? Crezi ca Toomy i-a prins? - Nu stiu.
Strange cureaua! Cobor scarile.
- Ai grija! - O sa am. La asta ma pricep.
Te-ai descurcat bine. Multumesc, Laurel.
Nu...
Nu-l omorati!
De ce nu? Nenorocitul te-a injunghiat.
Stiu doar ca avem nevoie de el. Ati inteles?
Avem nevoie de el.
Asculta ce-ti spune, Nick.
- Dle capitan Eagle? - Da.
- De ce nu s-au intors? - Nu stiu.
L-am intrebat pe Bob daca a vazut pe cineva in terminal. A zis ca nu.
- Daca au murit cu totii? - Sunt sigur ca nu.
Daca te face sa te simti mai bine, asteapta-i la scara.
Esti speriat?
Da, sigur ca da.
Ma simt mai bine cand stiu ca nu sunt singura.
Va multumim ca zburati cu American Pride.
Cu placere.
Ai vreun semn de la ei?
Depinde ce intelegi prin "semn".
Am auzit un tipat inainte sa cobori tu din avion.
Sper ca Dinah se va face bine, dar rana e grava.
- L-ai vazut pe comandant? - Isi programeaza aparatele.
Sper.
- Ce e zgomotul asta? - Sper ca nu vom afla niciodata.
Albert?
Te simti bine, Albert?
Unde e domnul Gaffney?
In camera menajerelor. Dl Toomy s-a ascuns dupa usa.
L-a omorat pe domnul Gaffney pentru ca a intrat primul.
Daca as fi intrat eu primul, m-ar fi omorat pe mine.
Apoi l-am omorat pe dl Toomy.
Am fost nevoit. S-a aruncat asupra mea cu un cutit.
Albert, incearca sa te aduni.
Nu stiu daca pot. N-am mai omorat pe nimeni pana acum.
Te inteleg, e un sentiment oribil, dar trebuie sa-ti revii.
Zgomotul se apropie.
L-ai lovit cu gratarul?
N-a murit.
- Nu? - Convinge-te singur.
E inconstient, dar n-a murit.
Sa vedem daca dl Gaffney a avut noroc.
Ai gasit o targa?
- Targa, Albert! - Am gasit-o.
Bravo! Sa mergem.
Tine-ti firea. Asta trebuie sa faci.
Tine-ti firea si totul va fi bine.
- Du targa sus. Vin imediat. - Ce ai de gand sa faci?
Ma duc sa caut altceva ce mi-ar putea fi de folos.
Nu te cred.
Nici nu e nevoie. Du targa. Vin si eu imediat.
Nu te uita inapoi.
E mai mult decat meriti, ticalosule.
Nu-l omorati! Avem nevoie de el. Intelegeti?
- Nick, vii? -Imediat.
Aveti grija! Nu foarte repede.
Vin!
Dati-mi voie sa va ajut.
Aveti grija, n-o miscati brusc. Ajutati-ma sa urc scarile.
- Cat de grav e? - E inconstienta, dar traieste.
Ce-au patit ceilalti?
Gaffney a murit. Sper ca si Toomy.
Ridicati-o!
Cu grija.
Aduceti-o aici.
Lasati-o jos incet si prindeti-o de scaun.
- E grav, nu? - Destul de grav.
O sa supravietuiasca?
De unde sa stiu? Sunt soldat, nu chirurg.
Imi cer scuze.
Calatoria asta in timp incepe sa ma streseze.
Nu e nevoie sa-ti ceri scuze.
O sa aduc avionul cat mai aproape de rezervoarele cu combustibil.
In timpul asta, voi aduceti aici masina pt alimentare de pe pista.
Ati inteles? Dati-i drumul!
Dle Warwick, du-te cu ei, la scara de langa avion.
Dupa ce-l mut, pune-o la loc.
O sa te ducem acasa.
Dumnezeule, priviti!
Iar s-a luminat de ziua! Cat a trecut de cand se intunecase?
Mai putin de 40 de minute.
Nu avem timp sa ne facem griji pt asta.
Craig Toomy!
Te rog, lasa-ma sa mor.
- Ce-o sa se intample cu dl Toomy? - Nu stiu.
Stiu doar ca am facut ceea ce ati vrut tu si Dinah.
L-am lasat pe podea, inconstient.
Cand ajungem in L.A. ai vrea sa iei cina cu mine?
- Da. De abia astept. - Si eu.
Daca am vedea ce e, am sti ce sa facem.
Ma indoiesc.
Cu totii.
Aici.
Asa!
Bravo! Poti sa deschizi capacul?
Nick, scoate furtunul si pune-l aici!
- Se potriveste? - Da.
- Pe care il cuplam primul? - Pe cel din dreapta.
Acum ce mai facem, Brian?
O sa folosesc motoarele ca sa absorb gazul de rezervor.
- Cat o sa dureze? - Nu stiu, o ora, poate doua.
Grabeste-te. S-ar putea sa n-avem la dispozitie nici macar o ora.
Craig, ridica-te!
Trebuie sa te ridici! Acum.
Pleaca!
Te urasc! Pleaca.
Vin spre tine Craig.
Toti oamenii pe care voiai sa-i vezi
au parasit orasul Boston si au venit aici.
Poti sa te intalnesti cu ei, daca esti in stare sa te ridici.
Daca sunt in stare?
Cred ca glumesti.
Haide Craig, n-o sa te astepte la nesfarsit.
Langolierii vor avea grija de asta.
Trebuie sa te ridici. Trebuie.
Hai Craig, ridica-te!
Pe aici, Craig. Te asteapta.
Imi pare rau, dle Toomy, chiar daca ati facut multe rele.
Avem nevoie de dv. Va rog, grabiti-va.
Ce e ,Brian?
Motoarelor nu le place noul combustibil.
- La naiba! - Ce putem face?
Incercam sa mentinem in functiune celalalte doua motoare.
Le opresc pe toate.
Va trebui sa asteptam ca benzina sa ajunga in timpul nostru.
- Poate ca avem noroc. - Da.
Ce s-a intamplat? Totul e in regula?
S-ar putea sa avem o sansa.
Tu i-ai adus, nu?
Pe presedinte, pe directori... pe toti.
Da, dar trebuie sa te grabesti pana nu pleaca.
Pe aici. te asteapta.
Grabeste-te!
Dinah vorbeste in somn. Cred ca delireaza.
- Nu stiu, dar s-ar putea sa moara.
- Cred...
Trebuie sa te grabesti pana vor spune ca nu vii!
Cred ca-l viseaza pe Toomy. I-a mai rostit numele.
Fac asta, daca vrei.
Stiu ce te doare, dar trebuie sa te grabesti.
- Delireaza, nu? - Nu cred.
- Cred ca are o legatura cu... - Cu ce?
Cu ceea ce a i-a spus lui Nick despre dl Toomy. Ca avem nevoie de el.
Lasati-o singura putin. Are nevoie sa se odihneasca.
Doamne, sper sa decolam in curand.
Multumesc ca i-ai adus. E singura mea sansa.
E singura sansa sa scap de tata si de tot.
Stiu, dar trebuie sa te grabesti. Grabeste-te.
Bine, cum spui tu.
- Ce-a fost asta? - Parca a fost un copac doborat.
- Dar nu e vant. - Asa e.
- Ce s-a intamplat? - Nimic.
Priviti.
Trebuie sa plecam. Trebuie sa plecam de aici acum.
Faceti ceva sa se opreasca! Va rog, faceti ceva sa se opreasca!
Nu mai avem mult timp. Cat mai dureaza?
15 minute.
Nu poti opri acum? Esti sigur ?
Am nevoie de 25.000 de litri in fiecare aripa. Altfel, ne prabusim.
Grabeste-te, Craig!
Uita-te la mine!
Ridica-te in picioare Craig! Ridica-te.
Uita-te la mine, Craig!
Au venit tocmai de la Boston ca sa-ti vorbeasca.
Grabeste-te, Craig. Grabeste-te.
Du-te la ei! Pleaca de langa avion!
Fugi catre ei acum !
Gata. Decuplam si plecam.
E domnul Toomy!
Ce face?
Nu conteaza! Intram in criza de timp.
In sfarsit, dl Toomy! Ne bucuram ca ai putut veni, Craig.
Da-ne raportul! Spune-ne cati bani ai castigat pentru noi.
Vreti sa stiti cati bani am facut?
O sa va spun cati bani am facut pentru voi. N-am facut...
- Nu, Craig! - Taci!
Spune-le ca ai pierdut banii. Ca a fost un accident.
N-am castigat nici un ban pentru voi!
I-am pierdut pe toti.
Am aruncat pe apa sambetei 43.000.000 de dolari.
Am facut-o intentionat!
Prostule! Idiotule!
Nu!
Ce face?
Nu-mi mai e frica, tata. Langolierii sunt inventia ta.
Nu!
Unde sunt?
Bine.
Sa plecam odata de aici.
Ce naiba sunt astea?
Dumnezeule!
Nu!
Misca-te!
Crezi ca alergi Craig, dar, de fapt, bati pasul pe loc.
Tata, alunga-i!
Te rog! O sa ma fac baiat cuminte.
Te rog, promit ca voi fi baiat cuminte.
Puneti-va centurile!
Te simti bine, Bethany?
Dumnezeule, priviti!
Ce e?
Se duc spre dl Toomy... sau acolo unde se afla.
Daca n-ar fi iesit din aerogara, ne-ar fi mancat si pe noi, si avionul.
Ea stia.
- Acum stim si noi, nu? - Ce stim?
Ce se intampla cand ziua de "azi" devine ziua de "ieri".
Apar ei.
Vin paznicii vesniciei.
Curata mizeria in cel mai eficient mod: mancand-o.
Dl Toomy stia.
A spus ca sunt langolierii.
Nu!
Hai! Hai!
Bine.
Pleaca de aici!
Am reusit? Am decolat?
Hai ! Hai !
Am reusit? Am decolat?
Ce s-a intamplat? Ne prabusim?
Asezati-va, puneti-va centura si totul va fi bine.
- Sa nu-l deschizi! - Nici n-am de gand.
Suntem in aer.
Stiti ce se va petrece. Ne intoarcem de unde am venit
si speram ca "poarta" prin care am intrat sa mai fie acolo.
Daca mai e acolo, o sa trecem prin ea.
Ma duc in fata. Vii?
- Nu. Raman cu ea. - Bine.
N-ai uitat de cina, nu?
N-am uitat si nici n-o sa uit.
Nici eu.
Rezista Dinah! Te rog!
Ce se intampla daca nu e bun combustibilul?
Stii raspunsul, Bethany.
Da. Ne prabusim. Povestea se termina.
Vrei sa ma saruti?
Da.
Nu mai sta pe ganduri.
Nu lasa pe maine ce poti face azi.
- Timpul se scurge mai repede, nu? - Da.
Peste putin timp, noaptea o sa se faca zi cat ai clipi.
Ne ducem la Boston din diferite motive.
Tu ce treaba ai acolo?
Marturiseste. Timpul trece.
De ce nu?
Mai conteaza un mic secret, cand ai vazut monstrii inghitind lumea?
Sunt agent secret.
Fac multe lucruri, unele inofensive, altele, destul de urate.
In Boston e un politician.
Omul asta, sa-i spunem O'Banion, e foarte bogat
si e un sustinator entuziast al IRA.
Mai e si idealist pe deasupra.
N-a vazut niciodata un macel.
- Trebuia sa-l omori? - Doar daca eram nevoit.
Dl O'Banion are niste prieteni influenti.
Prietenii lui sunt si prietenii nostri.
De aceea, asasinarea lui ar implica un mare risc politic.
Dar tipul are o femeie. Pe ea trebuia s-o omor.
- Ca un fel de avertizare? - Da.
Ajunge cu mine.
Dar tu ? Tu ce ai pe suflet?
N-am nimic de ascuns.
Poate ar fi ceva.
Fosta mea sotie a murit intr-un incendiu, la Boston.
Acolo ma duceam.
Casnicia noastra s-a incheiat prost.
Ne-am judecat pentru copii. Eu ii voiam, ea, nu.
Am facut ceva...
Ceva ce nu credeam ca o sa fac vreodata.
Intotdeauna am vrut sa-mi cer scuze,
dar cred ca am asteptat prea mult.
Nu as fi prea suparat, Brian. Sunt sigur ca te-a iertat.
Daca scapam cu viata, o sa mergi pana la capat?
O s-o omori pe fata?
Nu. Gata cu noptile de cosmar.
Daca scapam vii, lucru care mi se pare mai putin probabil,
cred ca o sa ies la pensie.
Si ce o sa faci?
Ma apuc sa invat sa pilotez.
Laurel!
Dinah, incearca sa nu vorbesti.
O sa ajungem inapoi si o sa te faci bine, iti promit.
Nu-ti face griji pt mine. Am obtinut ce voiam.
Dinah, nu ai voie sa vorbesti.
Am vazut prin ochii domnului Toomy.
La inceput vedea totul in negru,
dar, la sfarsit, a fost mai bine.
Dinah, incearca sa nu mai vorbesti.
Te-am vazut, Laurel.
Esti frumoasa. Ai niste ochi superbi.
Totul era frumos, chiar si lucrurile lipsite de viata.
Era minunat sa te pot vedea. Stii ?
Dinah!
Respira, Dinah!
Te rog, Dinah, respira!
Totul era frumos, chiar si lucrurile lipsite de viata.
Era minunat sa te pot vedea.
Pot sa ma impac cu gandul asta.
Fetita a murit.
- N-a mai apucat sa faca operatia. - Nu.
- Laurel se simte bine? - Mai mult sau mai putin.
Iti place Laurel, nu?
Da.
Prietenii mei s-ar distra daca ar stii ca m-am indragostit.
Are personalitate.
Va doresc numai bine.
Acum trebuie sa vedem cum ne intoarcem.
Suntem in zona asta.
Cam pe aici ar trebui sa fie vartejul timpului.
Vrei sa te uiti, cat timp eu pilotez?
Desigur. As vrea doar sa stim ce cautam.
O sa-ti dai seama cand o sa-l vezi.
Daca o sa-l vezi...
Ce s-a intamplat?
Nu stiu. Asta e problema.
Ceva nu e in regula. Ceva e foarte gresit aici.
Nu-mi pot da seama ce anume.
- Brian? - Da.
Cred ca vad ceva.
Dumnezeule Atotputernic!
Nu!
Suntem pe calea ce buna!
Doamnelor si domnilor, am gasit ce cautam.
O sa trecem prin bresa si o sa vedem ce e dincolo.
Opreste-te!
Continua! Ma ocup eu de asta.
Opreste!
Spune-i sa se intoarca! Nu putem trece prin bresa.
Linisteste-te.
Cand am trecut prin bresa, dormeam cu totii.
La naiba! Dormeam cu totii.
Intoarce, Brian! Trebuie sa intorci acum.
- Nick! - Da.
Nick, te simti bine?
Am avut si zile mai bune. Mi-am rupt bratul.
- N-am trecut nu? - Nu.
- De ce n-am trecut? - Am facut atata drum pana aici.
A fost aproape. Asta e microfonul?
Da. Ce naiba se petrece?
Am reusit sa intoarcem la timp.
Am avut mare noroc, iar eu am fost un prost.
O sa va explic de ce.
Cand am trecut prima oara prin bresa temporala,
toti cei ce nu dormeau au disparut.
E logic sa presupunem ca, daca intram din nou in bresa,
o sa disparem si noi.
Asta e tot.
Asta e tot? Ce o sa facem?
Trebuie sa adormim ? Cum sa adormim?
Sunt cat se poate de treaza!
Nu stiu ce o sa facem, dar trebuie sa trecem repede prin bresa.
Combustibilul ne mai ajunge doar pt o ora.
Mai sunt si alte aeroporturi.
Da, dar nu atat de mari pentru un avion de marimea asta.
Ne ia 35 de minute pana la cel mai apropiat aeroport.
Nu avem decat 20 de minute ca sa vedem cum trecem prin bresa.
Cum facem sa adormim toti in acelasi timp?
Ati uitat ceea ce e mai important.
Chiar daca gasim o solutie, cine o sa piloteze avionul la aterizare?
Iar avem ghinion, nu?
Trebuie sa existe o solutie.
Exista!
Ce e, Brian? Se vede ca ai gasit ceva.
Presiunea. Asta e solutia.
- Desigur. - Imi spuneti despre ce vorbiti?
Trebuie sa reducem mult presiunea aerului.
Daca facem asta, adormim bustean.
Dar cum raspundem la intrebarea lui Laurel?
Dar cum o sa ma trezesc apoi, ca sa putem ateriza?
Cineva trebuie sa stea treaz si sa regleze presiunea
inainte de a intra in vartej.
- Unul dintre noi va... - Unul dintre noi va trebui sa moara.
Cine va fi acela? O sa tragem la sorti?
Nu e nevoie. Ma ofer eu.
Nu! De ce s-o faci tu ? De ce sa nu tragem la sorti?
- De ce nu Bob sau Albert sau eu? - Vino cu mine putin.
- Nick, nu mai avem mult timp. - Stiu. Sunt multe de facut.
Laurel, cred ca e ceva intre noi. Ma insel?
Daca nu ma insel, nu mai avem timp de pierdut.
Cred ca ai dreptate.
N-avem de unde sti ce se va intampla. Totul se reduce la timp.
Eu trebuie sa fiu acela.
Am facut mai multe lucruri rele decat bune.
Acum pot echilibra balanta.
Nu inteleg ce...
As vrea sa-ti pot spune totul despre mine, dar nu mai e timp.
Daca o sa supravietuiesti, o sa faci ceva pentru mine?
- Desigur. -Nick!
Vin! Asculta-ma cu atentie.
- Eram hotarat sa renunt. - La ce?
Nu conteaza. Conteaza ca ma crezi. Ma crezi, nu?
Nu stiu despre ce vorbesti, dar te cred.
Nick, ne apropiem de bresa.
Vin imediat!
Tata locuieste in Fluting, la 20 de mile la sud de Londra.
Intreaba despre el in orice magazin. Se numeste dl Hopewell.
I se spune si "Mosulica".
Cauta-l si spune-i ca voiam sa renunt. Trebuie sa insisti.
De obicei, incepe sa injure cand aude numele meu.
- Poti fi insistenta? - Da.
Bine. Ii repeti ce ti-am spus si ii spui ca m-ai crezut.
Spune-i ca am incercat tot ce-am putut, ca sa ma revansez
pentru ceea ce am facut la biserica din Belfast.
- La Belfast? - Da.
Roaga-l sa te asculte, in amintirea vremii in care cumparam margarete.
- Cand ii cumparai margarete? - Nu lui, dar va intelege.
- Tii minte? - Da.
Bine. Multumesc, Laurel. Atat de mult.
Nick!
O sa fie ca si cum ne-am sufoca?
Nu. O sa ne simtim putin ametiti. O sa ni se invarta capul.
Poate ma mai gasiti aici. Raul nu piere, nu, Brian?
Orice e posibil.
Asezati-va! Nick, langa mine. O sa-ti arat ce trebuie sa faci.
O clipa, te rog.
Ai hotarat sa renunti!
Daca nu ma asculta, o sa-i amintesc ziua in care ai luat margarete.
- E bine? - E perfect, iubita mea.
Pentru asta merita sa mergi mai departe.
- Incepem? - Da.
Incep sa scad presiunea. Puneti-va centurile!
Pune-ti si tu centura!
Pune-ti masca de oxigen!
Stii ce sa faci?
Da. Nu-ti fie teama. Culca-te. Somn usor!
- Albert, pot sa ma sprijin de tine? - Da, daca ma sprijini si tu.
Nick, voiam sa-ti spun...
Multumumesc.
Cu placere, prietene. Cursa asta nu va fi usor de uitat.
Nu uita de Belfast.
In spatele bisericii... Revansa.
E atat de frumos!
Ai dreptate. Este asa frumos. De ce nu?
Aici ia nastere viata.
Leaganul creatiei si izvorul vietii. Fara langolieri.
Dumnezeule!
E atat de frumos!
Ne apropiem de L.A. Cursa 29, American Pride.
Turnul de control, avem o urgenta.
Renunta!
Stai jos! Intram in trafic neanuntati.
Nu e nimeni aici. Convinge-te singur!
Suntem in L.A., dar vezi ceva afara?
Nimic!
Absolut nimic.
Pune-ti asta!
Si asta.
Puneti-va centurile. Aterizam.
Dumnezeule, nu mai avem combustibil!
Tineti-va bine! Aterizam.
Ai grija! Sa nu lovesti camionul!
Intotdeauna am vrut sa fac o aterizare ca asta.
Trebuia sa ne lasi sa ne lovim.
Tot ce am facut a fost in zadar.
Totul e la fel aici.
Sa vedem ce fac ceilalti.
Sa coboram din avion. De data asta o sa folosim iesirea din cabina.
Multumesc.
Ce e zgomotul asta? Parca ar fi curent electric.
Nu e, dar nu stiu ce ar putea fi.
N-am mai auzit asa ceva.
Sa intram pe usa de serviciu.
Asteptati!
Ce e, Bob? Ce vezi?
Vad o aerogara goala, dar miros ceva.
Benzina, ulei, cauciuc, aer sarat!
Sfinte Sisoe!
Mai e ceva. Ascultati!
Auziti?
Daca totul e normal, de ce nu sunt lumini? Unde sunt oamenii?
Ce e cu zgomotul asta? Se apropie.
Sa vedem daca putem intra in aerogara.
Stai putin. Imi dau seama ca stii ceva. Ce anume?
Mai intai vreau sa vad ce e in aerogara.
Veniti cu mine. Repede!
Mai e o usa aici.
Deschide si incearca-l!
Foarte gustos.
Cred ca se va intampla in curand si suntem in siguranta aici.
- Veniti cu mine! - Ce e?
Veniti aici!
Lipiti-va de perete.
Cred ca aici suntem feriti de aglomeratie.
Ce o sa se intample?
Cand am intrat in bresa mergand spre Est,
ne-am intors in timp cu 15 min. Stii ca am spus asta?
Asa e. Vartejul ne-a dus in viitor.
Cred. Nu ne-am intors intr-o lume moarta,
ne-am intors intr-una care asteapta sa se nasca.
Priviti! Nu stiu ce e, dar e minunat. Imi place!
Cred ca prezentul e pe punctul de a ne prinde din urma.
Tineti-va bine! Ar putea fi o smucitura.
Brian, priveste!
Taticule!
Ce e? O caut pe mama.
Oameni noi!
Bine... S-o gasim pe mama.
- Ati auzit ce a spus? - Da.
Asta suntem? Oameni noi?
Nu stiu, dar asa ma simt.
- A fost minunat. - Grozav!
Capitane ce ar trebui sa facem acum?
Vreau sa privesc cerul si sa respir aer curat.
N-ar trebui sa anuntam autoritatile?
O s-o facem Mai intai, cerul!
- Poate mancam si ceva, in drum. - De ce nu?
Mi s-a oprit ceasul.
Sa iesim, doar daca nu vrea cineva sa se intoarca...
Nu acum. Dar in curand, o sa plec spre Anglia.
Trebuie sa ma intalnesc cu cineva din Flutica, i se zice "Mosulica".
Despre ce vorbesti?
Vorbesc despre margarete... Sa mergem!
Data viitoare cand merg la Boston, o sa iau un tren.
Sunt atat de fericita!